Title: Psycho Year: 1998 Duration: 01:43:36 Subtitles Source: Netflix
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫- פניקס, אריזונה -
‫- יום שישי, ה-11 בדצמבר 1998 -
‫- 14:43 אחר הצהריים -
‫לא אכלת את ארוחת הצהריים שלך, נכון?
‫מוטב שאחזור למשרד.
‫ארוחות הצהריים הארוכות האלה ‫גורמות לבוס שלי צרבת.
‫טלפני לבוס שלך ותאמרי לו ‫שאת לוקחת חופש אחר הצהריים הזה.
‫יום שישי היום, בכל מקרה.
‫כן? מה אעשה עם אחר הצהריים החופשי שלי?
‫אלווה אותך לשדה התעופה?
‫תנוחי כאן יותר זמן.
‫זמן היציאה הוא 15:00 אחר הצהריים.
‫את המלונות מהסוג הזה ‫לא מעניין מתי אתה נכנס, אבל
‫כשזמנך עבר...
‫אני שונאת להיות איתך במקומות כאלה.
‫אני חייבת ללכת.
‫אני יכול לבוא שבוע הבא.
‫לא.
‫אפילו לא בשביל לראות אותך, ‫לארוחת צהריים? בפומבי.
‫אנחנו יכולים להתראות. ‫אנחנו יכולים לאכול ארוחת ערב.
‫אבל באופן מכובד.
‫בביתי, עם תמונותיה של אימי על האח
‫כאשר אחותי עוזרת לי להכין אומצה לשלושה.
‫הייתי רוצה לפגוש את אחותך.
‫היא דומה לך?
‫סם. ‫-לא?
‫בסדר.
‫מריון, מתי שזה אפשרי אני רוצה לראותך
‫ותחת כל תנאי
‫אפילו, באופן מכובד.
‫אתה גורם למכובדות להישמע כל כך חסרת כבוד.
‫לא, אני בעד זה.
‫תראי, תוך כמה שנים, ‫לא יהיו לי החובות של אבי בחנות.
‫ואמרתי לך, דמי המזונות נפסקים ‫ברגע שהיא נישאת שוב.
‫עוד לא הייתי נשואה אפילו פעם אחת עדיין.
‫אבל כשתינשאי
‫את תרקדי.
‫אז בוא נתחתן.
‫היית רוצה לחיות בחנות ‫לחומרי בנין בפיירוואל,
‫ולאכול איתי שעועית מפחית?
‫זה יהיה מאוד מצחיק.
‫יש לי רעיון. כשאשלח לגרושתי את כספה
‫תוכלי ללקק את הבולים.
‫אלקק את הבולים.
‫מריון, את רוצה לסיים את יחסינו
‫ולמצוא מישהו
‫פנוי?
‫אני חושבת על זה.
‫אל תשברי את לבי, עכשיו.
‫אל תפספס את המטוס שלך.
‫חכי. אנחנו יכולים לעזוב יחד, לא?
‫אני מאחרת, ואתה חייב לנעול את נעליך.
‫מר לאורי חזר כבר מארוחת הצהריים?
‫הוא עם הרוכש של הנכס של האריס סטריט.
‫את יודעת, איל הנפט? ‫-נכון.
‫אז, לכן הוא מאחר.
‫את מקבלת כאב ראש?
‫זה יעבור.
‫כאבי ראש הם כמו פרידות. ‫את שוכחת מהם ברגע שהם מפסיקים לכאוב.
‫יש לך אספירין?
‫יש לי משהו? לא אספירין, אבל...
‫הרופא של אימי נתן לי את זה ביום כלולותיי.
‫טדי רתח מכעס כשגילה שלקחתי סמי הרגעה.
‫טלפונים?
‫טדי התקשר אליי, ואימי התקשרה ‫לבדוק אם טדי התקשר.
‫אחותך התקשרה להגיד שהיא תיסע לטוסון ‫לעשות קניות
‫ושהיא לא תהיה כל סוף השבוע, ו...
‫חם כחלב טרי.
‫אתן בנות חייבות להגיד ‫לבוס שלכן להדליק את המיזוג.
‫הוא יכול להרשות לעצמו היום.
‫מריון, את יכולה להביא את העותקים ‫של המסמך בשביל מר קסידי?
‫בוודאי. ‫-מחר הוא היום.
‫איזו ילדה חמודה.
‫לא את, יקירה. בתי.
‫היא הילדה שלי, אך בלי שאשים לב היא גדלה, ‫מתחתנת ומתרחקת ממני.
‫הנה, הייתי רוצה שתסתכלי על ילדתי.
‫בת 18,
‫ולא ידעה ימים עצובים בכל אחת משנותיה.
‫בוא, טום. המיזוג פועל אצלי במשרד.
‫את יודעת מה אני עושה עם עצבות?
‫אני קונה אותה.
‫את עצובה? ‫-לא יותר מדי, לא.
‫אני קונה את הבית הזה כמתנת חתונה לילדתי.
‫עכשיו, זה לא קונה שמחה.
‫זה קונה עצבות, רואה?
‫כן, אדוני.
‫ארבע מאות אלף דולרים, מזומן.
‫לא לדאוג, עכשיו.
‫לעולם איני נושא יותר ‫משאני יכול להרשות לעצמי להפסיד. תספרי.
‫אני מצהירה! ‫-אני לא.
‫כך אני מסוגל להשאיר אותו.
‫טום, פעולות מזומן בסכום כזה, ‫בד"כ אינן חוקיות.
‫אז מה? זהו כספי הפרטי. עכשיו הוא שלך.
‫נניח שרק נשים אותו בכספת,
‫ואז ביום שני אחד כשאתה מרגיש טוב...
‫אם כבר מדברים על הרגשה טובה, ‫מה קרה לבקבוק שאמרת שנמצא בשולחנך?
‫את יודעת, לפעמים, אני יכול לסתום את פי.
‫לאורי, אני מת מצמא.
‫אני לא רוצה את זה פה אפילו לסוף השבוע.
‫תפקידי את זה בכספת בבנק, מריון.
‫נשכנע אותו לתת לנו צ'ק ביום שני במקום זה.
‫הוא פלרטט איתך.
‫אני מניחה שהוא כנראה הבחין ‫בטבעת הנישואין שלי.
‫היכנסי.
‫העותקים. ‫-תודה לך.
‫אם לא אכפת לך, הייתי רוצה ללכת ‫ישר הביתה אחרי הבנק.
‫יש לי כאב ראש קל. ‫-לכי ישר הביתה.
‫אני והבוס שלך הולכים לצאת לשתות קצת.
‫ודאי. את מרגישה חולה?
‫רק כאב ראש קל.
‫את צריכה סופשבוע בלאס וגאס. ‫מגרש המשחקים של העולם.
‫אני אבלה את סוף השבוע במיטה. תודה לך.
‫מגרש המשחקים היחיד המביס את לאס וגאס.
‫מריון, מה את עושה פה למעלה?
‫מאיפה לעזאזל קיבלת את כל הכסף הזה?
‫זה יותר ממה שאני צריך כדי לצאת מהחובות.
‫אז אמרתי, "סנדי,
‫אתה רואה משהו שלא שתית לפחות חמישית ממנו?"
‫סנדי מסתכל למעלה ולמטה...
‫סנדי מסתכל למעלה ולמטה על הבר, ‫ואומר, "לא."
‫עצרי.
‫ממהרת. ‫-כן.
‫לא התכוונתי לישון כל כך הרבה.
‫כמעט עשיתי תאונה אתמול בלילה בגלל עייפות
‫אז החלטתי לעצור בצד.
‫ישנת פה כל הלילה? ‫-כן.
‫כמו שאמרתי, לא יכולתי להישאר ערה, אז...
‫יש המון פונדקי דרכים באזור. היית צריכה...
‫אני מתכוון, רק בשביל שתהיי בטוחה.
‫עצרתי בצד. הפרתי חוק כלשהו? ‫-לא, גבירתי.
‫אז אני חופשיה לנסוע? ‫-משהו לא בסדר?
‫הכול בסדר,
‫חוץ מזה שאני ממהרת ואתה מבזבז את זמני.
‫עכשיו, רק רגע.
‫כבי את המנוע, בבקשה.
‫אני יכול לראות את רישיון הנהיגה שלך ‫ורישום הרכב?
‫למה? ‫-בבקשה.
‫שיהיה לך יום טוב.
‫אני איתך עוד שניה!
‫אין לי מצב רוח לצרות.
‫מה?
‫יש אימרה ישנה שאומרת שהלקוח הראשון של היום
‫הוא תמיד צרה גדולה.
‫אין לי מצב רוח לזה, ‫אז אני אתייחס אלייך בהגינות
‫לא תהיה לך שום סיבה...
‫אני יכולה להחליף את מכוניתי ולקחת אחרת?
‫את יכולה לעשות כל דבר שאת חושבת עליו. ‫בהיותך אישה, זה מה שתעשי.
‫זו שלך? ‫-כן.
‫אין שום דבר לא בסדר בה. אני פשוט... ‫-נמאס לך מהמראה שלה.
‫תסתובבי, תראי אם יש משהו שמוצא חן בעינייך.
‫בינתיים, אדאג שאחד המכונאים שלי ‫יבדוק את שלך.
‫בדיוק עמדתי להכין קפה. את רוצה...
‫לא, אני ממהרת. אני פשוט רוצה לעשות ‫את ההחלפה ולהתחיל...
‫לאדם אסור למהר, ‫אבל זה יום נחמד מדי כדי להתווכח.
‫אז, אקח את מכוניתך למוסך.
‫אובי!
‫כאן, בוס!
‫-מה קורה? ‫-אתה יכול לבדוק את זאת?
‫ודאי, אין בעיה. בדיקה רגילה.
‫זו המכונית שהייתי בוחר בשבילך בעצמי.
‫כמה? ‫-קדימה. תעשי סיבוב.
‫לא, היא נראית מצוין.
‫כמה זה יהיה עם מכוניתי?
‫את לא רוצה יום וחצי רגיל לחשוב על זה? ‫-לא.
‫את ממהרת. מישהו רודף אחרייך?
‫ודאי שלא, בבקשה.
‫זאת הפעם הראשונה שאי פעם ראיתי ‫את הלקוח לוחץ על המוכר.
‫אני חושב, בערך,
‫המכונית שלך ועוד
‫4,000 דולרים?
‫ארבעת אלפים דולרים.
‫יש לך זמן להתמקח על המחיר, לעומת זאת?
‫בסדר. 4,000 דולרים.
‫אני לוקח אותה, בתנאי שאת יכולה ‫להוכיח שהמכונית שלך.
‫אני מתכוון, רישיון ממדינה אחרת וכו'. ‫-יש לי את כל הניירת הדרושה.
‫יש פה שירותי נשים? ‫-בבניין.
‫תודה לך.
‫שכחת את התיק שלך.
‫שים אותו מאחור, בבקשה.
‫לעזאזל, אדוני השוטר, ‫זו הייתה הפעם הראשונה שראיתי לקוח
‫שלוחץ על המוכר.
‫מישהו רודף אחריה?
‫כדאי שאסתכל על המסמכים האלה, צ'רלי.
‫היא נראית לך כמו מישהי רעה?
‫התנהגה כך.
‫הדבר הכי מוזר הוא, שהיא שילמה לי במזומן.
‫כן, מר לאורי?
‫קרוליין, מריון עדין לא נכנסה?
‫לא, מר לאורי, אבל היא תמיד ‫מאחרת קצת בבקרי יום שני.
‫זמזמי לי ברגע שהיא נכנסת.
‫טלפני לאחותה. אם אף אחד לא עונה בביתה...
‫התקשרתי לאחותה בעבודה... ‫חנות התקליטים הארדקור וינייל.
‫היא לא יודעת איפה מריון ‫יותר ממה שאנחנו יודעים.
‫לכי לביתה.
‫אולי היא לא יכולה לענות לטלפון.
‫אחותה הולכת לעשות את זה. ‫היא מודאגת בדיוק כמונו.
‫לא, אין לי מושג.
‫ראיתי בפעם האחרונה את אחותך ‫כשעזבה את המשרד ביום שישי.
‫היא אמרה שלא הרגישה טוב, ‫היא רצתה לעזוב מוקדם ואמרתי שהיא יכולה.
‫זו הייתה הפעם האחרונה, רק רגע.
‫ראיתי אותה מאוחר יותר, נוהגת.
‫אני חושב שכדאי שתבואי למשרדי, מהר.
‫קרוליין, תשיגי את מר קסידי בשבילי.
‫מהר.
‫אני לא מוכן לוותר על 400,000 דולרים.
‫אשיג אותם חזרה, ואם יחסר משהו
‫אחליף אותו עם בשרה הטוב, והרך.
‫אאתר אותה, תהיה בטוח. ‫-חכה רגע, קסידי.
‫הבחורה עובדת אצלך עשר שנים, אתה בוטח בה.
‫זו ממש תעלומה. אני לא יכול...
‫בדקת עם הבנק, לא? הם מעולם לא ראו אותה.
‫אתה עדיין בוטח בה? אלוהים.
‫היא ישבה שם כשהוצאתי את הכסף, ‫אפילו לא הסתכלתי עליו,
‫מתכננת לגנוב, ואפילו מפלרטטת איתי.
‫אתה בוטח בה.
‫- פונדק דרכים -
‫אני מצטער. לא שמעתי אותך בגשם הזה.
‫היכנסי, בבקשה.
‫זה לילה לא נעים. ‫-יש לכם חדר פנוי?
‫יש לנו 12, למעשה.
‫שנים עשר חדרים, 12 פנויים.
‫הם הזיזו את הכביש המהיר.
‫חשבתי שירדתי מהכביש הראשי. ‫-ידעתי שבטח עשית את זה.
‫אף אחד לא עוצר פה יותר אחרת.
‫אבל אין טעם לבכות על חוסר מזלנו.
‫אנחנו ממשיכים הלאה ועוקבים אחר הנהלים.
‫וכתובת ביתך.
‫עיר תספיק.
‫לוס אנג'לס.
‫חדר אחד.
‫זה קרוב יותר, למקרה שאת צריכה משהו. ‫ממש ליד המשרד.
‫אני רוצה שינה יותר מכל דבר אחר. ‫אולי חוץ מאוכל.
‫יש מזנון גדול בערך 15 ק"מ ‫בהמשך הכביש, ממש מחוץ לפיירוואל.
‫אני כל כך קרובה לפיירוואל? ‫-עשרים וחמישה ק"מ.
‫אביא את התיקים שלך עבורך.
‫חנוק כאן.
‫המזרן רך, ויש קולבים בארון,
‫יש נייר מכתבים עם "בייטס מוטל" עליו
‫רק אם את רוצה לגרום לחברים שלך לקנא.
‫ושם.
‫האמבטיה.
‫אם את רוצה משהו פשוט תדפקי על הקיר, ‫מפני שאהיה במשרד.
‫תודה לך, מר בייטס. ‫-נורמן בייטס.
‫יש לך משהו שלרוב הבחורות אין. ‫-באמת?
‫אין לזה שם, אבל את גורמת לאדם להיות רגוע.
‫ובכן, תודה לך שוב.
‫את לא באמת מתכוונת לצאת שוב ‫ולנסוע למזנון, נכון?
‫לא. ‫-תעשי לי טובה, אם כן?
‫תאכלי איתי ארוחת ערב? ‫בדיוק עמדתי לאכול בעצמי.
‫שום דבר מיוחד. רק כריכים וחלב.
‫אבל הייתי שמח אילו היית באה לביתי.
‫אני לא עורך שולחנות מפוארים או משהו כזה, ‫אבל, המטבח מאוד ביתי.
‫ברצון. ‫-בסדר.
‫ובכן, תסתדרי, תורידי את נעלייך הרטובות
‫ואני אחזור ברגע שזה יהיה מוכן
‫עם מטרייתי האמינה.
‫לא, אני אומרת לך! לא!
‫לא ארשה לך להביא לפה בחורות זרות ‫לארוחת ערב.
‫לאור נרות, אני מניחה,
‫בסגנון הארוטי, הזול, של בחורים צעירים, ‫עם מחשבות וולגריות.
‫אימא, בבקשה!
‫ואז מה?
‫אחרי ארוחת הערב, מוסיקה? לחשושים?
‫אימא, היא בסך הכול זרה.
‫היא רעבה, ויורד גשם בחוץ.
‫"אימא, היא בסך הכול זרה."
‫כאילו שלגברים אין תשוקה לזרות.
‫אני מסרבת לדבר על דברים מגעילים, ‫משום שהם מגעילים אותי!
‫אתה מבין, ילד?
‫לך. אמור לה שהיא לא תשביע את ‫התיאבון המכוער שלה עם האוכל שלי או עם בני.
‫או שאני צריכה להגיד לה כי אין לך אומץ?
‫שתקי!
‫גרמתי לך לצרות.
‫לא, אימא...
‫אימא שלי, מה היא אמרה?
‫היא לא ממש עצמה היום.
‫לא היית צריך לטרוח.
‫באמת שאין לי כל כך הרבה תיאבון.
‫מצטער.
‫הלוואי שיכולתי להתנצל עבור אנשים אחרים.
‫אל תהיה מוטרד.
‫כיוון שסידרת לנו ארוחת ערב,
‫כדאי שנאכל אותה?
‫יהיה נחמד וחמים יותר
‫במשרד.
‫נפסק הגשם.
‫לאכול במשרד זה יותר מדי בלתי רשמי.
‫יש לי פה את פינת הישיבה.
‫בסדר.
‫שבי.
‫תודה לך.
‫אתה מאוד נחמד.
‫זה הכול בשבילך.
‫תאכלי. אני לא רעב.
‫את אוכלת כמו ציפור.
‫אתה צריך לדעת, כמובן.
‫לא ממש.
‫שמעתי שהביטוי "אוכלת כמו ציפור" ‫הוא ממש לא נכון
‫משום שציפורים אוכלות ממש המון.
‫אני לא ממש יודע משהו אודות ציפורים.
‫התחביב שלי הוא למלא דברים.
‫את יודעת, פחלוץ.
‫אני מניח שאני מעדיף לפחלץ ציפורים,
‫משום שאני שונא את המבט של החיות ‫כשהן מפוחלצות.
‫את יודעת?
‫שועלים ושימפנזים?
‫ישנם אנשים שאף מפחלצים כלבים וחתולים. ‫אני לא יכול לעשות זאת.
‫לא, אני חושב שרק ציפורים ‫נראות טוב מפוחלצות
‫כיוון שהן די פסיביות מלכתחילה.
‫זה תחביב מוזר. מסקרן.
‫זה גם לא נפוץ.
‫אני מתארת לעצמי.
‫זה לא כל כך יקר כמו שאת חושבת. ‫זול, באמת.
‫מחטים, חוט, נסורת.
‫הכימיקלים הם הדבר היחיד שבאמת עולים משהו.
‫לגבר צריך להיות תחביב.
‫זה יותר מתחביב.
‫תחביב אמור להעביר את זמנך, לא למלא אותו.
‫האם זמנך כל כך חסר מטרה?
‫לא. אני מנהל את המשרד.
‫מטפל בחדרים, בגינה.
‫עושה שליחויות קצרות בשביל אימי,
‫אלה שהיא חושבת שאני מסוגל לעשות.
‫אתה לא יוצא עם חברים?
‫החבר הכי טוב של ילד היא אימו.
‫לא היו לך רגעים חסרי מטרה בחייך, נכון?
‫רק הרגילים.
‫לאן את נוסעת?
‫לא התכוונתי לחטט.
‫אני מחפשת אי פרטי.
‫מפני מה את בורחת?
‫למה אתה שואל את זה?
‫לא.
‫אנשים אף פעם אינם בורחים מכלום.
‫הגשם לא נמשך הרבה, נכון?
‫את יודעת מה אני חושב?
‫אני חושב שכולנו במלכודות הפרטיות שלנו, ‫כלואים בהן.
‫איננו יכולים לצאת אף פעם.
‫אנחנו שורטים עם הציפורניים, אך ללא הואיל,
‫פוגעים זה בזה.
‫ואף על פי כן, אנו לא זזים אפילו סנטימטר.
‫לפעמים אנו נכנסים בכוונה למלכודות הללו.
‫אני נולדתי לשלי.
‫אך לא אכפת לי יותר.
‫צריך להיות. צריך להיות לך אכפת.
‫אכפת לי.
‫אני רק אומר שלא.
‫אתה יודע, אם מישהו היה מדבר אליי אי פעם
‫כפי ששמעתי, כפי שהיא דיברה אליך, אני...
‫לפעמים כשהיא מדברת אליי כך
‫אני מרגיש שאני יכול לקלל אותה ‫ולעזוב אותה לתמיד.
‫או לפחות לסרב לה.
‫אבל אני יודע שאיני יכול.
‫היא חולה.
‫היא נשמעה חזקה.
‫לא.
‫כוונתי, חולת נפש.
‫היא הייתה חייבת לגדל אותי לבדה ‫לאחר מות אבי.
‫הייתי רק בן חמש. ‫זה בוודאי היה מאמץ בשבילה.
‫זה לא שהיא הייתה צריכה ‫ללכת לעבוד או משהו כזה.
‫הוא השאיר לה קצת כסף.
‫בכל מקרה,
‫לפני כמה שנים, אימא פגשה את הגבר הזה.
‫הוא שכנע אותה לבנות את פונדק הדרכים הזה.
‫הוא יכול היה לשכנע אותה לעשות כל דבר.
‫וכשגם הוא מת, זה היה פשוט
‫הלם גדול מדי בשבילה.
‫והדרך שבה הוא מת,
‫אני מניח שזה לא משהו שצריך ‫לדבר עליו כשאת אוכלת.
‫אבל, בכל מקרה,
‫זה היה אובדן גדול מדי בשבילה
‫ולא נשאר לה כלום.
‫חוץ ממך.
‫בן הוא תחליף עלוב למאהב.
‫למה אתה לא עוזב?
‫לאי פרטי, כמוך? ‫-לא כמוני.
‫אני לא יכול לעשות את זה.
‫מי יטפל בה?
‫היא תהיה בודדה שם למעלה בבית.
‫האש תדעך.
‫יהיה קר ולח,
‫כמו קבר.
‫אם את אוהבת מישהו, ‫את לא יכולה לעשות להם את זה.
‫אפילו אם את שונאת אותם.
‫את מבינה,
‫אני לא שונא אותה.
‫אני שונא את מה שהפכה להיות.
‫אני שונא את המחלה.
‫זה לא יהיה יותר טוב אם,
‫אם תשים אותה במקום כלשהו?
‫את מתכוונת למוסד?
‫בית משוגעים?
‫אנשים כל הזמן קוראים לבית משוגעים ‫"מקום כלשהו," נכון?
‫שים אותה, במקום כלשהו.
‫לא התכוונתי להישמע לא אכפתית.
‫מה את יודעת על אכפתיות?
‫האם אי פעם ראית איך נראה ‫אחד המקומות האלה מבפנים?
‫הצחוק והדמעות והעיניים האכזריות ‫לומדות אותך?
‫אימי, שם?
‫היא לא מזיקה.
‫היא בלתי מזיקה ‫כאחת הציפורים המפוחלצות האלה.
‫אני מצטערת.
‫רק הרגשתי...
‫הרגשת מה? ‫-נראה היה שהיא פוגעת בך.
‫כוונותיי היו טובות.
‫אנשים תמיד מתכוונים לטוב.
‫הם מראים סימנים של הסתייגות ומהנהנים בראשם
‫ואז הם מציעים, בעדינות.
‫כמובן, שהצעתי זאת לעצמי.
‫אני שונא לחשוב על כך. היא זקוקה לי.
‫זה לא שהיא מטורפת או מדברת שטויות.
‫היא פשוט
‫משתגעת לפעמים.
‫כולנו משתגעים לפעמים.
‫את לא?
‫כן.
‫לפעמים רק פעם אחת יכולה להספיק.
‫תודה לך.
‫תודה לך, נורמן?
‫את לא חוזרת כבר לחדרך?
‫אני מאוד עייפה,
‫ויש לי נסיעה ארוכה מחר, בחזרה לפניקס.
‫באמת.
‫נכנסתי לתוך מלכודת פרטית שם,
‫והייתי רוצה ללכת לנסות למשוך ‫את עצמי משם לפני שיהיה מאוחר מדי.
‫את בטוחה שאינך רוצה להישאר קצת יותר,
‫רק לשיחה?
‫ובכן, הייתי רוצה, אבל...
‫בסדר, אראה אותך בבוקר.
‫אביא לך ארוחת בוקר. באיזו שעה?
‫מוקדם מאוד. עם שחר.
‫בסדר, מיס...
‫קריין.
‫קריין. בדיוק.
‫לילה טוב.
‫אימא?
‫אלוהים! דם!
‫דם.
‫- מריון היקרה,
‫אז מה אם אנחנו עניים? לפחות נהיה מאושרים.
‫אם לא הגעת לגלות דעתך,
‫ועדיין רוצה לתת לנו סיכוי... -
‫הם יגידו לך מהם המרכיבים
‫וכיצד זה מבטיח לחסל כל חרק בעולם,
‫אבל הם לא אומרים לך אם זה חסר כאב או לא.
‫אני מאמינה, חרק או אדם, ‫מוות תמיד צריך להיות חסר כאב.
‫סם. ‫-סם, יש פה גברת בשבילך.
‫כן, מיס? ‫-אני אחותה של מריון.
‫לילה. ‫-האם מריון כאן?
‫ודאי שלא. משהו לא בסדר? ‫-היא עזבה את הבית ביום שישי.
‫לא שמעתי ממנה, אפילו לא שיחת טלפון.
‫אם שניכם מעורבים בזה ביחד, לא אכפת לי.
‫אני רוצה לדבר עם מריון. ‫אני רוצה שהיא תגיד לי שזה לא עסק שלי.
‫ואז אלך!
‫צא וקנה לעצמך ארוחת צהריים. ‫-זה בסדר. הבאתי איתי.
‫לך החוצה ותאכל אותה.
‫במה אנחנו יכולים להיות מעורבים ביחד?
‫אני מצטערת. לא התכוונתי לצרוח עליך.
‫האם מריון בצרות? או, מה קורה?
‫בואו כולנו נדבר על מריון, בסדר?
‫מי אתה, ידיד?
‫שמי הוא ארבוגסט, חבר. אני חוקר פרטי.
‫איפה היא, מיס קריין? ‫-אני לא יודע.
‫אני יודע שלא. אם היית יודע, ‫לא הייתי מסוגל לעקוב אחריך.
‫מה העניין שלך בזה?
‫ארבע מאות אלף דולרים.
‫ארבע מאות אלף דולרים? ‫-נכון.
‫כדאי שאחד מכם יספר לי מה קורה פה.
‫אני לא מצליח להבין יותר מדי מזה. ‫-הירגע, חבר.
‫החברה שלך גנבה 400,000 דולרים.
‫על מה אתה מדבר? מה קורה פה?
‫היא הייתה אמורה להפקיד את הכסף ‫ביום שישי בשביל הבוס שלה.
‫היא לא הפקידה. אף אחד לא ראה אותה מאז.
‫מישהו ראה אותה.
‫מישהו תמיד רואה בחורה עם 400,000 דולרים.
‫הם לא רוצים לתבוע. ‫הם רק רוצים את הכסף חזרה.
‫אז אם היא כאן, אמור לנו.
‫היא לא כאן.
‫מיס קריין, אני יכול לשאול אותך שאלה?
‫הגעת לפה רק בגלל תחושת בטן?
‫אפילו לא תחושת בטן. רק תקווה.
‫את יודעת, עם קצת חקירה, יכולתי להאמין לך.
‫לא אכפת לי אם אתה מאמין לי או לא.
‫כל שאני רוצה לעשות הוא למצוא את מריון ‫לפני שהיא נכנסת לזה יותר מדי עמוק.
‫בדקת בפניקס? בבתי החולים?
‫אולי הייתה לה תאונה או נשדדה.
‫לא. היא נראתה עוזבת את העיר במכוניתה, ‫על ידי מעסיקה, עליי להוסיף.
‫אני לא יכול להאמין לזה. את יכולה?
‫אתה יודע,
‫אנחנו תמיד ממהרים להטיל ספק באנשים ‫בעלי עבר של יושר.
‫אני חושב שהיא כאן, מיס קריין.
‫איפה שיש חבר...
‫היא לא מאחור בחנות, אבל היא כאן בעיר.
‫איפה שהוא. אמצא אותה.
‫לא ראית אותה? ‫-לא.
‫ערב טוב.
‫כמעט ולא הבחנתי בפונדק שלך.
‫אני תמיד שוכח להדליק את השלט.
‫אבל יש לנו מקום פנוי. 12, למעשה.
‫שנים עשר ביתנים, 12 פנויים. סוכריה?
‫לא, תודה. ביומיים האחרונים,
‫הייתי בכל כך הרבה פונדקי דרכים ‫שהעיניים שלי מטושטשות מאורות הניאון.
‫אבל אתה יודע, זה הראשון
‫שנראה כאילו שהוא מתחבא מהעולם.
‫לא באמת שכחתי להדליק את השלט.
‫זה פשוט לא נראה שימושי יותר.
‫אתה יודע, זה היה פעם הכביש המהיר.
‫רוצה להיכנס להירשם? ‫-לא. שב.
‫לא רוצה להטריד אותך. ‫אני רק רוצה לשאול כמה שאלות.
‫אין בעיה. היום הוא יום המצעים.
‫אני מחליף את המצעים פעם בשבוע, ‫אם השתמשו בהם או לא.
‫אני פשוט שונא את הריח של הלחות, מבין?
‫יש לה, לא יודע, מין ריח מפחיד.
‫בוא.
‫אתה רוצה לקנות פונדק דרכים? ‫-לא.
‫אני שואל כיוון שאמרת ‫שראית כל כך הרבה בימים האחרונים.
‫תהיתי אולי, מה רצית לשאול אותי?
‫אני מחפש אחרי בן אדם נעדר.
‫שמי הוא ארבוגסט. אני חוקר פרטי.
‫אני מנסה למצוא נערה הנעדרת במשך שבוע בערך.
‫מפניקס. זה עניין פרטי.
‫המשפחה רוצה לסלוח לה. היא לא בצרה.
‫לא חשבתי שהמשטרה מחפשת אחר אנשים הגונים.
‫אני לא המשטרה. ‫-כן, חוקר פרטי.
‫יש לנו סיבה להאמין שהיא עברה דרך פה.
‫ייתכן שהיא עצרה באזור.
‫האם היא עצרה פה? ‫-אף אחד לא עצר פה במשך כמה שבועות.
‫אכפת לך להביט בתמונה לפני שאתה עונה?
‫אתה בטח נשמע כמו שוטר.
‫הסתכל בתמונה, בבקשה.
‫אתה בטוח? ‫-כן.
‫ייתכן שהיא השתמשה בשם מזויף.
‫מריון קריין הוא שמה האמיתי, ‫אבל היא יכלה להירשם תחת שם אחר.
‫אני אפילו לא רושם אנשים יותר.
‫אתה די מוותר על הפורמליות.
‫אני אפילו לא צריך להחליף את המצעים, ‫אך קשה להיפטר מהרגלים ישנים.
‫מה שמזכיר לי.
‫מה זה? ‫-האורות. השלט.
‫לפני כמה שבועות אם הוא לא היה דלוק, ‫הם לא היו נכנסים.
‫זה נראה כאילו נטוש... ‫-זו הנקודה שלי.
‫אמרת, שאף אחד לא היה כאן במשך כמה שבועות.
‫יש את הזוג הזה שעבר
‫והם לא ידעו שאתה פתוח.
‫כמו שאמרת, קשה להיפטר מהרגלים ישנים.
‫ייתכן שהבחורה נרשמה תחת שם אחר.
‫אוכל להסתכל בספר שלך?
‫תודה. ‫-הנה לך.
‫יש לי את התאריך איפה שהוא.
‫רואה? אין שם אף אחד.
‫יש לי דוגמה של כתב ידה.
‫הנה. "מרי סמואלס." זה שם בדוי מעניין.
‫זו היא? ‫-אני חושב.
‫מרי, מריון. סמואלס. ‫שמו של החבר שלה הוא סם.
‫היא הייתה מחופשת? ‫רוצה לראות את התמונה שוב?
‫תראה, מר ארבוגסט, אני לא משקר לך. ‫זה פשוט...
‫אני יודע שלא היית משקר.
‫זה פשוט קשה לעקוב אחרי הזמן כאן.
‫אני יודע.
‫כן.
‫היה גשום באותו לילה, ושערה היה רטוב.
‫זו גם לא תמונה טובה שלה.
‫לא, אני מניח שלא.
‫בכלל. ‫-אני מניח שלא. ספר לי הכול עליה.
‫היא הגיעה די מאוחר לילה אחד והלכה לישון
‫ועזבה מוקדם בבוקר.
‫כמה מוקדם? ‫-מוקדם מאוד.
‫איזה בוקר זה היה? ‫-הבוקר שלמחרת, אז, יום ראשון.
‫מישהו פגש אותה כאן?
‫היא הגיעה עם מישהו? ‫-לא.
‫היא עשתה שיחות טלפון או...
‫שיחות מקומיות?
‫העברת את הלילה איתה? ‫-לא.
‫אז, איך אתה יודע שהיא לא ‫ביצעה שיחות טלפון כלשהן?
‫ובכן, אנחנו,
‫היא הייתה מאוד עייפה,
‫ואני מתחיל להיזכר עכשיו.
‫אני יוצר תמונה מנטלית.
‫אתה יודע איך עושים את זה?
‫איך אתה יוצר תמונה מנטלית ממשהו?
‫זה בסדר. קח את זמנך.
‫היא ישבה שם מאחור.
‫היא עמדה שם, והיה לה כריך ביד,
‫והיא אמרה שמצפה לה עדיין נסיעה ארוכה,
‫אז היא הלכה למיטה, ישר למיטה.
‫איפה מאחור? ‫-מאחור מאיפה שהיא באה.
‫אמרת קודם שהיא ישבה או עמדה "מאחור"?
‫כן. בפינת הישיבה שם מאחור.
‫היא אמרה שהייתה מאוד רעבה, ‫אז הכנתי לה כריך,
‫והיא אמרה שהיא עייפה והלכה ישר לישון.
‫אני מבין.
‫איך היא שילמה לך, בצ'ק, מזומן?
‫מזומן.
‫אחרי שעזבה, היא לא חזרה עוד? ‫-למה לה לחזור?
‫כן.
‫אני מניח שזה הכול, מר ארבוגסט.
‫אז, יש לי קצת עבודה לעשות, אם לא אכפת לך.
‫להגיד לך את האמת, אכפת לי.
‫אם זו לא אמת, זה שקר, וזו פשוט לא האמת.
‫זה לא הגיוני. משהו חסר.
‫מה עוד אתה מצפה ממני לדעת? ‫אנשים פשוט באים והולכים.
‫זה נכון. היא כבר לא כאן, נכון?
‫לא.
‫אילו הייתי רוצה לבדוק את החדרים, כל ה-12, ‫הייתי צריך צו בית משפט בשביל זה?
‫אם אתה לא מאמין לי, אתה יכול לעזור לי ‫להחליף מצעים, אם אתה רוצה.
‫לא, תודה.
‫שינית את דעתך?
‫בטח יש לי פרצוף שאי אפשר שלא להאמין לו.
‫יש מישהו בבית? ‫-לא.
‫יש מישהו שיושב שם ליד החלון.
‫-לא, אין. ‫-בטח, קדימה, הסתכל.
‫זו אימי. היא...
‫חולה. זה למעשה כמו לגור לבד.
‫אני מבין.
‫לו הנערה הזו, מריון קריין, הייתה כאן, ‫לא היית מחביא אותה, נכון?
‫לא. ‫-אפילו לא אם שילמה לך הרבה כסף?
‫לא. ‫-בוא נגיד,
‫למען הדיון, שהיא רצתה שתגן עליה באצילות.
‫אתה יודע שנוצלת. ששיטו בך?
‫אני לא טיפש. אי אפשר לשטות בי, ‫אפילו לא אישה.
‫אני לא מנסה לומר שאינך גבר. מצטער.
‫אולי היא שיטתה בי, אך היא לא שיטתה באימי.
‫אימך פגשה אותה? אוכל לדבר עם אימך?
‫כמו שאמרתי לך, היא מוגבלת.
‫אבל רק לכמה דקות, זה הכול.
‫יכול להיות רמז שאתה לא שמת לב אליו.
‫נשים מבוגרות וחולות בד"כ חדות בחושיהן.
‫מר ארבוגסט, הסברתי לך עכשיו...
‫רק לרגע. לא אפריע לה.
‫דיברתי איתך מספיק.
‫כן, אבל רק לרגע. ‫-אני חושב שיהיה יותר טוב אם תלך עכשיו.
‫בסדר. אתה יודע, תחסוך הרבה התרוצצויות
‫אילו רק תיתן לי לדבר איתה על...
‫אני צריך צו גם בשביל זה? ‫-בהחלט.
‫תודה בכל אופן.
‫הלו, לומיס? זה ארבוגסט. לילה שם?
‫אני יכול לדבר איתה, בבקשה?
‫הלו, לילה. הקשיבי. מריון הייתה פה.
‫היא העבירה את ליל יום שבת בבייטס מוטל.
‫זה כאן על הכביש המהיר הישן.
‫אני אפילו יודע באיזה חדר היא הייתה. ‫חדר מספר אחת.
‫הבחור הצעיר שמנהל את המקום אמר
‫שהיא רק העבירה את הלילה, ‫עזבה למחרת, וזה הכול.
‫לא, לא בדיוק.
‫חקרתי אותו. האמיני לי.
‫אני חושב שהשגתי את כל מה שהיה להשיג.
‫אצטרך לחבר את הרמזים מכאן.
‫אני לא מרגיש ממש מרוצה.
‫לבחור יש אימא חולה וזקנה.
‫אני חושב שהיא ראתה את מריון ודיברה איתה.
‫לא. לצערי, ‫הוא לא נתן לי להיפגש איתה.
‫אני חושב שאחזור לפונדק קודם.
‫לא, הישארי שם עם לומיס. אחזור תוך שעה.
‫בסדר.
‫לפעמים, לערב שבת יש קול בודד. ‫אי פעם הבחנת בכך, לילה?
‫סם, בבקשה. הוא אמר שעה או פחות.
‫עברו שלוש.
‫אנחנו נשב כאן ונחכה?
‫הוא יחזור. תישארי לשבת.
‫המתיני.
‫מה המרחק מפה לכביש המהיר הישן?
‫את רוצה לצאת לשם, נכון? ‫להפתיע את ארבוגסט והגברת הזקנה.
‫אולי להפחיד אותה קצת.
‫לא חכם במיוחד. ‫-סבלנות לא עוברת בתורשה במשפחתי.
‫אני יוצאת לשם.
‫ארבוגסט אמר... ‫-שעה או פחות.
‫בסדר. אטלפן לשם.
‫ובכן, אני הולכת.
‫לעולם לא תמצאי את זה.
‫לילה. ‫-מה?
‫אני אלך. את תישארי כאן. ‫-למה אני לא יכולה לבוא איתך?
‫אחד מאיתנו חייב להישאר כאן ‫למקרה שהוא בדרך.
‫מה אני אמורה לעשות? רק לשבת כאן ולחכות?
‫כן.
‫שתי עוד בירה.
‫מר ארבוגסט?
‫הוא חזר? ‫-סם.
‫אין ארבוגסט. אין בייטס. ‫רק הגברת הזקנה בבית.
‫גברת חולה וזקנה שלא מסוגלת לפתוח את הדלת, ‫או לא רוצה.
‫לאן הוא יכול היה להיעלם?
‫אולי היה לו רמז. ‫אולי הוא הוא המשיך בעקבותיו ו...
‫מבלי להתקשר אליי? ‫-הוא ממהר.
‫הוא התקשר כשלא היה לו כלום, ‫שום דבר חוץ מהרגשה לא טובה.
‫אתה לא חושב שהיה מתקשר לו היה לו משהו?
‫אני חושב שהיה מתקשר.
‫בואי נלך לראות את אל צ'מברס. ‫-מי הוא?
‫הוא סגן השריף באזור.
‫תן לי להביא את הווקמן שלי.
‫כמה זמן אחותך נעדרת?
‫היא עזבה את פניקס לפני שבוע נכון לאתמול, ‫ללא סימן.
‫איך את והבלש גיליתם שהיא בפיירוואל?
‫הם חשבו שהיא תבוא אליי.
‫-עזבה את פניקס מרצונה החופשי? ‫-כן.
‫אז היא אינה נעדרת כמו שהיא בורחת.
‫-זה נכון. ‫-ממה?
‫היא גנבה כסף.
‫הרבה? ‫-ארבע מאות אלף דולרים.
‫והמשטרה לא הייתה מסוגלת...
‫כולם חשבו שאם הם יגרמו לה להחזיר את הכסף,
‫הם יוכלו להימנע מלערב את המשטרה.
‫מסביר את הבלש הפרטי. ‫הוא איתר אותה במקום של בייטס.
‫מה הוא אמר כשהתקשר?
‫שמריון נשארה שם ללילה אחד, ואז עזבה.
‫עם 400,000 דולרים?
‫הוא לא דיבר על הכסף.
‫זה לא חשוב מה הוא אמר.
‫הוא היה צריך לחזור לאחר השיחה עם האם, ‫אך הוא לא חזר.
‫לכן אני רוצה שתעשה משהו בקשר לזה. ‫-כמו מה?
‫אני מצטער אם אני נראית חרדה מדי.
‫זה פשוט שמשהו לא בסדר שם, ‫ואני חייבת לדעת מה.
‫אני גם חושב שיש שם משהו לא בסדר, ‫אבל לא אותו הדבר.
‫אני חושב שמה שלא בסדר, זה החוקר הפרטי שלך.
‫אני חושב שיש לו רמז חם לאן אחותך הלכה,
‫כנראה מנורמן בייטס.
‫הוא התקשר להרגיע אותך ‫בזמן שהוא הלך אחרי אחותך והכסף.
‫לא, הוא אמר שהוא לא מרוצה והוא חוזר לשם.
‫למה שלא תתקשר לנורמן ותן לו לומר מה קרה?
‫פלורי, השריף רוצה שתקשרי אותו ‫עם בייטס מוטל.
‫נורמן? שריף צ'מברס מדבר.
‫אני בסדר, תודה. הקשב, יש לנו דאגות פה.
‫היה לך בחור שעצר אצלך הלילה?
‫לא, זה לא היה לקוח בכל מקרה.
‫זה חוקר פרטי, בשם... ‫-ארבוגסט.
‫ואחרי שהלך?
‫לא, זה בסדר, נורמן.
‫הבלש היה שם.
‫נורמן סיפר לו על הבחורה, ‫הבלש הודה לו, והלך לדרכו.
‫הוא לא חזר? הוא לא ראה את האם?
‫החוקר אמר לך שהוא לא יכול היה לחזור מיד
‫מפני שהוא רצה לחקור ‫את אימו של נורמן בייטס?
‫זה נכון? ‫-כן.
‫אימו של בייטס מתה ונקברה
‫בבית הקברות "גרין לאוון" לפני עשר שנים.
‫אני עזרתי לנורמן לבחור את השמלה ‫שהיא נקברה בה. כחול סגלגל.
‫זו לא רק היסטוריה מקומית, סם.
‫זה המקרה היחיד של רצח והתאבדות ‫ברישומי המשטרה של פיירוואל.
‫גברת בייטס הרעילה את הבחור שיצאה איתו
‫כשגילתה שהיה נשוי.
‫היא הרעילה את עצמה עם אותו חומר.
‫סטריכנין. דרך לא נעימה למות.
‫נורמן מצא אותם מתים יחדיו. במיטה.
‫האישה הזקנה שראיתי יושבת ליד החלון ‫היא לא אימו של נורמן בייטס?
‫רק רגע, סם. אתה בטוח שראית אישה זקנה?
‫בבית מאחורי המוטל.
‫קראתי ודפקתי בדלת, ‫אבל היא פשוט התעלמה ממני.
‫אם האישה ששם היא גברת בייטס,
‫אז מי האישה שקבורה ‫בבית הקברות "גרין לאוון"?
‫אימא, אני חייב לקחת אותך למטה.
‫אני מצטערת, ילדי,
‫אבל אתה נראה מגוחך כשאתה נותן לי פקודות.
‫בבקשה, אימא. ‫-לא, אני לא אתחבא במרתף הפירות.
‫אתה חושב שאני משוגעת, נכון? אני נשארת פה.
‫זהו חדרי, ואף אחד לא יגרור אותי ממנו,
‫ובראש ובראשונה לא הבן הגדול והחצוף שלי.
‫הם יבואו עכשיו, אימא.
‫הוא בא לחפש אחרי הנערה. ‫עכשיו מישהו יבוא לחפש אחריו.
‫אימא, בבקשה, זה רק לכמה ימים.
‫רק לכמה ימים כדי שהם לא ימצאו אותך.
‫"רק לכמה ימים."
‫במרתף הלח הזה?
‫לא! החבאת אותי שם פעם אחת, ילדי, ‫ואתה לא תעשה זאת שוב.
‫צא החוצה! נורמן, מה אתה עושה?
‫אל תיגע בי.
‫הורד אותי, ואני אלך בעצמי.
‫אני חושב שכדאי שנחליט מה ‫נאמר ונעשה כשניכנס לשם.
‫אנחנו נירשם כבעל ואישה,
‫ואז יראו לנו חדר,
‫ואנחנו נחפש כל סנטימטר בחדר מבחוץ ומבפנים.
‫אני תוהה איפה נורמן בייטס מתחבא ‫משאר העולם?
‫מישהו בחלון. ראיתי משהו זז.
‫ובכן. ‫-בדיוק התכוונו לבוא לצלצל בפעמון.
‫אני מניח שאתם רוצים חדר.
‫אנחנו מנסים לנסוע את כל הדרך לסן פרנסיסקו,
‫אבל אנחנו לא אוהבים איך שהשמים נראים.
‫נראה שיום רע מגיע.
‫בסדר.
‫אקח אתכם לחדר עשר.
‫עדיף שנירשם קודם. ‫-לא, זה לא הכרחי.
‫לא, הבוס שלי שילם בשביל הטיול הזה
‫והוא 90 אחוז עסקים
‫אז הוא רוצה קבלות רשמיות.
‫אני חושב שכדאי שנירשם ונקבל קבלה.
‫בסדר.
‫אביא את תיקיכם.
‫אין לנו.
‫אראה לכם את החדר שלכם, אם כך.
‫בפעם הראשונה שאני רואה את זה קורה.
‫כשאתה נכנס למקום במדינה הזאת ללא תיק, ‫אתה חייב לשלם מראש.
‫שלושים ושישה דולרים ו-50 סנט. ‫-בסדר.
‫והקבלה?
‫אני אמשיך לחדר.
‫הנה הקבלה שלך. אראה לך את חדרך.
‫זה בסדר. אל תטריח את עצמך. ‫אנחנו נמצא אותו.
‫אנחנו חייבים להיכנס לשם ולחפש בחדר, סם.
‫לא משנה מה אנחנו מפחדים למצוא, ‫או כמה זה עלול לכאוב.
‫אני יודע.
‫את חושבת שאם משהו קרה, זה קרה כאן?
‫לא יודעת. אם היה לך עסק חסר תועלת ‫כמו הפונדק הזה
‫מה נחוץ היה כדי לצאת ולמצוא עסק חדש ‫במקום אחר?
‫ארבע מאות אלף דולרים?
‫כיצד אנחנו יכולים להוכיח זאת?
‫חייבת להיות הוכחה שקיימת עכשיו.
‫משהו שמוכיח שהוא לקח את הכסף ממריון.
‫מה גורם לך להישמע כל כך בטוחה?
‫ארבוגסט. מצאתי חן בעיניו, סם. ‫הוא ריחם עליי.
‫הוא התחיל להרגיש אותו הדבר גם לגביך. ‫יכולתי לדעת בפעם האחרונה שראיתי אותו.
‫הוא לא היה הולך מבלי לספר לנו ‫אלא אם כן הוא נעצר.
‫הוא נעצר, אז הוא בוודאי גילה משהו.
‫בסדר. אנחנו נתחיל מחדר מספר אחת.
‫בייטס?
‫אין וילונות למקלחת.
‫סם, הסתכל.
‫מה זה? ‫-אני מניחה שזה לא נשטף.
‫תראה, כמה ספרות הוספו או הוחסרו מ-400,000.
‫מה שמוכיח שמריון הייתה כאן. ‫זה יותר מדי מקרי.
‫חכי רגע. ‫בייטס לעולם לא הכחיש שהיא הייתה כאן.
‫האין זה מוכיח שהוא גילה אודות הכסף?
‫שנשאל אותו איפה הוא החביא אותו? ‫-לא.
‫אבל האישה הזקנה, מי שלא תהיה, ‫היא אמרה לארבוגסט משהו.
‫אני רוצה שתספר לנו את אותו הדבר.
‫את לא יכולה לעלות לשם. ‫-למה לא?
‫בייטס. ‫-בוא נמצא אותו.
‫אחד מאיתנו יכול להעסיק אותו. ‫השני ילך לזקנה.
‫את לא תהיי מסוגלת לעכב אותו, ‫אם הוא לא רוצה בכך.
‫אני לא רוצה שתלכי לבית הזה לבד.
‫אני יכולה לטפל באישה זקנה וחולה.
‫בסדר. אני אמצא את בייטס ואעסיק אותו.
‫מחפש אותי? ‫-כן, למען האמת.
‫אישתי מנמנמת, ואני אף פעם ‫לא מסוגל להיות מספיק שקט בשבילה, אז
‫חשבתי שאולי אחפש אותך ונדבר.
‫בסדר. מרוצה מחדרך?
‫הוא בסדר.
‫גברת בייטס?
‫אתה לבד כאן, נכון?
‫זה היה משגע אותי.
‫זו תהיה תגובה קיצונית, אתה לא חושב?
‫זה רק ביטוי. מה שהתכוונתי היה,
‫הייתי עושה הכול כדי לברוח.
‫אתה לא?
‫לא.
‫גברת בייטס?
‫אני לא אומר שאתה לא צריך להיות מאושר כאן. ‫אני פשוט בספק אם אתה כן.
‫אני חושב שאם הייתה לך הזדמנות לצאת מכאן, ‫היית מוכר את המקום הזה.
‫"המקום הזה?"
‫המקום הזה הוא עולמי היחידי.
‫גדלתי בבית הזה שם למעלה ‫והייתה לי ילדות שמחה.
‫אימי ואני, היינו יותר ממאושרים.
‫אתה נראה מפוחד. אני אומר משהו מפחיד?
‫אני לא מבין על מה אתה מדבר.
‫אני מדבר על אימך, על הפונדק שלך.
‫איך אתה הולך לעשות זאת? ‫-לעשות מה?
‫לקנות אחד חדש, בעיר חדשה,
‫היכן שלא תצטרך להחביא את אימך.
‫מדוע שלא תיכנס למכוניתך ותיסע מכאן.
‫מאיפה תשיג סכום כזה? או שיש לך אותו?
‫שתוק!
‫חלק גדול ממנו. 400,000 דולרים.
‫אני בטוח שאימך יודעת איפה הוא ‫ומה עשית על מנת להשיגו.
‫איפה הבחורה שהגעת איתה?
‫אני בטוח שהיא תגיד לנו.
‫גברת בייטס?
‫אם מישהו יוכל לקבל תשובות, ‫זה יהיה הפסיכיאטר.
‫אפילו אני לא יכולתי להגיע לנורמן, ‫והוא מכיר אותי.
‫חם לך מספיק, מיס?
‫הוא דיבר איתך?
‫לא.
‫קיבלתי את כל הסיפור, אבל לא מנורמן.
‫קיבלתי אותו מאימו.
‫נורמן בייטס לא קיים יותר.
‫מלכתחילה, הוא היה חצי נורמן.
‫עכשיו, החצי השני השתלט עליו.
‫כנראה לתמיד.
‫הוא הרג את אחותי? ‫-כן.
‫אני מצטער. גם את החוקר הפרטי.
‫אם תחפשו בביצה בקרבת הפונדק.
‫על מנת להבין את זה ‫כפי שאני הבנתי את זה "מהאימא",
‫זה החצי של האימא במוחו של נורמן,
‫תצטרכו לחזור עשר שנים אחורה
‫לזמן שנורמן רצח את אימו ואת מאהבה.
‫הוא כבר היה מופרע באופן משמעותי.
‫הוא היה כך מאז מות אביו.
‫אימו הייתה תלויה בו, אישה תובענית,
‫ובמשך שנים הם חיו ‫כאילו אין אף אחד אחר בעולם.
‫ואז היא מצאה גבר, והיה נדמה לנורמן
‫שהיא זרקה אותו בשביל הגבר הזה.
‫זה שבר אותו, והוא הרג את שניהם.
‫היה עליו למחוק את הפשע, לפחות במוחו.
‫הוא גנב את גופתה, וארונה נקבר.
‫הוא החביא את גופתה במרתף הפירות וטיפל בה
‫על מנת לשמר אותה.
‫וזה עדיין לא הספיק. ‫היא הייתה שם, אבל היא הייתה גופה.
‫אז הוא התחיל לחשוב ולדבר בשבילה.
‫לפעמים, הוא יכול היה להיות שתי ישויות
‫המשוחחות ביניהן.
‫בפעמים אחרות, ‫החצי האימהי השתלט עליו לחלוטין.
‫הוא לעולם לא היה כולו נורמן, ‫אך לעיתים תכופות הוא היה רק "אימא".
‫כשפגש את אחותך,
‫היא נגעה ללבו ועוררה אותו.
‫הוא רצה אותה. זה הטריד את אימו הקנאית.
‫"ואימא" הרגה את הבחורה.
‫מתי שהמציאות התקרבה
‫כשסכנה או תשוקה איימה על האשליה
‫הוא התחפש, אפילו עם הפאה הזולה שקנה,
‫והיה הולך בבית, יושב בכיסאה
‫מדבר בקולה.
‫הוא ניסה להיות אימו.
‫ועכשיו הוא הצליח.
‫ארבע מאות אלף הדולרים? מי קיבל אותם? ‫-הביצה.
‫אלו פשעים של תשוקה, לא של רווח.
‫קר לו קצת. ‫אני יכול להביא לו את השמיכה הזו?
‫בטח.
‫תודה.
‫זה עצוב כאשר אימא צריכה להגיד את המילים ‫שהרשיעו את בנה שלה,
‫אך לא יכולתי לתת להם להאמין שאבצע רצח.
‫הם יכלאו אותו עכשיו,
‫כפי שהייתי צריכה לעשות לפני שנים.
‫הוא תמיד היה רע.
‫ובסוף, הוא התכוון לומר להם ‫שהרגתי את הבחורות והגבר ההוא.
‫כאילו שיכולתי לעשות משהו חוץ מלשבת ולבהות,
‫כמו אחת מהציפורים המפוחלצות שלו.
‫הם יודעים שאני אפילו לא יכולה להזיז אצבע, ‫ואני לא אעשה כך.
‫אני פשוט אשב כאן ואהיה בשקט,
‫רק למקרה שהם חושדים בי.
‫הם בוודאי מסתכלים עליי. שיסתכלו.
‫אתן להם לראות איזה בן אדם אני.
‫אני אפילו לא אכה בזבוב הזה.
‫אני מקווה שהם צופים. ‫-הם בוודאי עושים כך.
‫הם יראו. ‫-אתן להם.
‫הם יראו, והם ידעו.
‫והם יגידו, ‫"היא אפילו לא הייתה פוגעת בזבוב."